EN ORIGINALFILM FRA NETFLIX
Oksygennivået er på én prosent.
Kapselen vil ankomme om 17 timer.
Jeg vet det.
Du vil snart puste bedre.
Du skal treffe det første mennesket i ditt liv.
Det tredje.
Ikke bli opprørt, Helena.
Det spørs hvordan du teller.
Jeg er ikke opprørt.
Din mor og jeg har diskutert det tusen ganger.
Vi har gjentatt beregningene igjen og igjen.
Det er den beste løsningen.
Tre av oss i romskipet har oksygen til litt over ett år.
Men om du reiser alene,
vil nivået vare fire eller fem ganger lenger.
Helena,
jeg skulle så gjerne ha gitt deg en siste klem,
men jeg kjenner deg.
Og jeg vet du ikke ville latt oss gjøre det.
Vær så snill, vær sterk.
Hold ut til teknikeren ankommer.
Jeg vet du kan klare det.
Vi er så glade i deg.
På tide å stå opp, Helena.
Dag 7409 av reisen din.
Reserveoksygen aktivert.
Ukentlig helsesjekk venter.
Hjertesyklusen er korrekt.
Ankelbruddet er nesten helet.
Ikke belast det i løpet av de neste dagene.
Du.
Ja, meg. La du merke til meg?
Sammenkobling iverksatt.
Manøver fullført.
Åpner ytre luke.
Robottekniker 11 beta 57.
- Helena. - Hyggelig å treffe deg, Helena.
Jeg har kun 50 timer. Det er denne veien, ikke sant?
Vi fant aldri ut hva som gikk galt med oksygenmatrisen.
Det var raskt, ikke engang Rebecca-enheten forsto det.
Jeg skjønner.
Det skjer av og til.
Selv i større romskip enn dette.
Kan du fikse det?
Ja.
Jeg er den eneste her.
For tre år siden…
…forlot foreldrene mine meg så jeg kunne overleve.
Jeg er lei for å høre det.
- Hva heter den? - Den heter Kubic.
Den finner defekte koblinger.
Den lar meg jobbe raskere.
Si fra om du trenger noe.
Takk.
Hva heter du?
Alex.
Skal vi spise sammen, Alex?
Nei, jeg kan ikke. Jeg har for mye å gjøre.
Men jeg har aldri hatt en gjest.
Eller spist med andre enn foreldrene mine.
Du må spise middag, ikke sant?
Om en halvtime?
De gjorde navigasjonsberegningene og innså at å reise alene
var eneste mulighet til å komme frem.
Hvor noen kunne komme og hjelpe meg.
Du var faktisk heldig, Helena.
Ja, om feilen hadde skjedd på et annet punkt på reisen,
ville ingen hørt nødanropet vårt.
Det stemmer.
Har du aldri vært nysgjerrig på å få se Celeste?
Jeg har ikke styrken dere kolonister har.
Jeg har aldri kjent til noe annet.
Jeg ble med som baby og om alt går som det skal,
er jeg over 40 år når jeg slipper ut.
Av og til virker det meningsløst.
Å tilbringe halve livet innestengt for å komme seg et sted.
Så husker jeg at foreldrene mine var kolonister.
Og at jeg også er det.
Og at jeg må nå Celeste, om enn bare for alt de ofret for meg.
På tide å stå opp, Helena.
Dag 7410 av reisen din.
Reserveoksygen er deaktivert.
Hei.
Jeg kan puste bedre.
Jeg er nesten ferdig.
Det blir ferdig i morgen.
Jeg forstår ikke hva du sier.
Hei, Helena.
Jeg kan ikke spise middag i kveld.
Hvorfor ikke?
Jeg har to eller tre timer til med Rebecca, og jeg må hvile.
Selvsagt.
God natt.
Hjertesyklusen er korrekt.
Pulsen litt høy.
Arterielt blodtrykk normalt.
Hva gjør du?
Ser på deg.
Hvorfor det?
Jeg har aldri kysset noen.
Helena…
Jeg skal tilbringe de neste 20 årene her inne.
Alene.
Men om du vil jeg skal gå, så skal jeg gå.
Drar du uten å si farvel?
Jeg ville ikke vekke deg.
Jeg beklager det som skjedde i går.
Det gjør ikke jeg.
Åpner ytre luke.
FARE - RISIKO FOR STRÅLING
KUN AUTORISERT PERSONELL
ORBITER HOVEDKVARTER
Hovedturbinen nådde 100 i skalamodellen.
Du vet hva det betyr, ikke sant?
At med litt flaks vil de første romskipene ta av om 20 eller 30 år.
Med litt flaks og litt omhu
vil vi sannsynligvis ennå være i live til å se det med egne øyne.
Jeg trodde du ville bli gladere.
Jeg er glad, Hugo.
Du ser ikke slik ut.
Hva er galt?
Jeg vet ikke.
Hva?
Vi har aldri tenkt på passasjerene i simulatorene.
Jo, hele tiden.
Derfor har vi bioleserne.
Men det er tall.
Ja, tall. Det mest presise språket som finnes.
- Men vi snakker om noe annet. - Hva da?
- Vi snakker om mennesker. - Vi har alltid snakket om mennesker.
Men ikke om ti mennesker.
Vi snakker om åtte milliarder mennesker.
Alex, jeg har viet halve livet mitt til dette prosjektet.
Og selv om du kun har vært her i fem år,
vet jeg at dette er like viktig for deg.
Henta mappa for Orbiter 10, gå hjem og hvil deg.
Du har bare én simulator igjen.
Når du har lukket den siste døren, vil du se annerledes på det.
Ren.
Miljødepartementet melder at neste uke
vil det skape flere kunstige stormer i alle nordlige distrikt av byen.
Det vil bli nattlig regn hver onsdag neste måned.
Temperaturene i morgen…
Adgang.
Kan du ikke gi denne til Monica?
Jeg tror ikke hun vil like den.
Kom innom 99 en kveld.
Vi savner deg.
Testresultatene kom i går.
Kom og hent dem på klinikken når som helst.
Kan ikke du spare meg turen?
Det går bra med knoklene dine, og blodprøvene også.
Du har spor av stråling i kroppen, men innen normale nivåer.
Du burde ikke ha gått inn i simulatorene, men du er heldig.
Vil du komme på middag i kveld?
- Monica vil bli glad for å se deg. - Jeg kan ikke, Xiao.
Ikke vær redd. Jeg lover å ikke se på TV.
I dag er det fem år siden den første sivile flystyrten
med et fullstendig androidemannskap,
en katastrofe hvor 207 mennesker døde
og som skapte tvil om nye trender i flybransjen.
Vi har prøvd å få tak i Alex Rojas,
spanjolen bak de nå avskaffede Icarus 3000 pilotene.
Men dette programmet klarte ikke å finne ham.
I kveld har vi flere eksperter
som vil diskutere mulige løsninger
for neste generasjon av fullstendig pålitelige androidemannskap.
Vi snakker med dem etter denne reklamen.
Jeg forstår ikke hva du sier.
Vet du hva?
Jeg burde være glad for at Alex fikset problemet.
Men…
…jeg vet ikke grunnen, men jeg er ikke det.
Jeg skulle ønske det hadde tatt ham lenger.
De første romskipene til Celeste kan ta av om 15 år.
Men boardingprotokollen er ennå ikke klar
og må godkjennes av alle nasjonene som deltar.
Individenes kapasitet til reproduksjon…
- God morgen. - God morgen.
ADGANGSNIVÅ 3 - 09
JENTESAMTALER
- Hei. - Hei.
Silvia tar en stund. Hun har ennå et par kunder.
Jeg venter på henne.
Du har gått ned i vekt.
Er det et kompliment?
Det er en advarsel.
Silvia, hvor mange samtaler har vi hatt?
197 inkludert i dag.
Så mange?
Vel, det er det skjermen sier.
Da er det på tide at vi er ærlige med hverandre.
Jeg trodde vi var det fra starten av, Alex.
Det er det denne terapien handler om.
Det er passasjerer i simulatorene.
Jeg vet det.
Nei, du gjør ikke det.
Jeg snakker ikke om forskerparene vi alle vet om.
De plasserte babyer ombord.
Babyer som nå er voksne.
De har vært der hele livet.
De tror de er på vei til Celeste.
- Jeg forstår ikke. - Menneskelige forsøksdyr.
Har du visst det hele tiden?
Ja.
ADGANGSNIVÅ 3 - 09
Sammenkobling iverksatt.
Hva er det som skjer?
Hva er dette?
Er det en forespørsel om dokking?
Ukjent opprinnelse, Helena.
Åpner ytre luke.
Manøver fullført.
Jeg vet det vil høres ut som galskap…
…men vi er ikke der du tror.
Dette er ikke et romskip, Helena.
Det er en simulator.
På den andre siden av den døra…
…er jorden.
Vi må få deg ut herfra, Helena.
Gå. Gå tilbake til kapselen din.
Det har filmet deg siden du var baby.
Det er to til i korridoren og en i dekompresjonskammeret.
Jeg koblet dem fra. Vi må dra.
Jeg ba deg gå.
Det er en bioleser.
De plasserte den i deg da du ble født.
De sjekker dine vitale tegn.
La meg ta den ut.
Det gjør ikke vondt.
Helena!
Jeg vil vise deg noe.
Vi skal sende dine vitale tegn i en ekstern kode.
Hjertesyklusen er korrekt.
Puls er normal.
Arterielt blodtrykk stabilt.
Rebecca?
Rebecca er en navigasjonsrobot.
Hun kommuniserer ikke med utsiden.
Er du klar?
Åpner ytre luke.
La oss gå.
Kom igjen, Helena.
Ikke vær redd.
Kom igjen.
Helena, gi meg hånden din.
Bra, Helena. Dette går bra.
Kom igjen.
Der, ja.
Vi er nesten fremme.
Du må gjemme deg her, ok?
Simuleringssenter, rutenett rent.
Bekreftet, sjekk neste.
Nivåene er høyere enn normalt.
Det er drakten. Du la den igjen ute.
Porten!
Det samme skjedde med de andre romskipene.
Alt var planlagt.
Siden når?
Siden før du ble født.
- Og at du kom til romskipet? - Det også.
Oksygenet var bare en unnskyldning.
- Det sjekkes utenfra. - Så hvorfor gikk du inn?
Teknisk inspeksjon av hver Rebecca-enhet.
Jeg vil treffe dem.
Ingen kan få vite at du er ute.
- Men de er foreldrene mine. - Ingen, Helena. Særlig ikke dem.
- Hvorfor? - Fordi de er militære forskere.
De har viet livene sine til dette.
- Men de er familien min. - Nei, det er de ikke.
Det er de ikke.
ROMPIONER
- Hva er det? - Torden.
Det begynner snart å regne.
Kom igjen.
JEG ER I MØTE TILBAKE OM TO TIMER
VI BOR HER, MEN IKKE GÅ UT UTEN MEG!
OM NOEN RINGER PÅ, IKKE ÅPNE
DUSJEN NEDE VIRKER IKKE
HUSK, JEG ER TILBAKE OM TO TIMER
VÆR SÅ SNILL, IKKE FLYTT BRIKKENE
Hva om de finner det ut?
Det er ingen grunn til det.
Det er ikke et svar, Alex.
Hva om noe går galt?
Det er for farlig.
Jeg er villig til å ta sjansen.
Akkurat.
Det er det som bekymrer meg.
Alex.
Ikke se slik på meg. Trodde du jeg var en ulv?
Nei, men vi skal ikke se hverandre.
Mobilnummeret mitt.
Jeg har en leilighet jeg aldri bruker i Isauradistriktet.
Om du av en eller annen grunn må forsvinne en stund,
trenger du bare å ringe meg.
Og snakk ikke om dette emnet i båsen igjen.
Noen ganger tar de opp tilfeldige samtaler.
Takk, Silvia. Seriøst.
Kom igjen, stikk av.
Hei.
Jeg har alltid hatt samme klær, men i alle størrelser.
Så hva vil du gjøre i dag? Hvor vil du gå?
Jeg vet ikke.
Hva er favorittstedet ditt?
Noen ganger er de enkleste mekanismene
faktisk de mest komplekse.
Jeg kan stirre på dem hele livet.
De er merkelige,
men vakre.
Er havet langt unna?
Havet er ikke slik du tror lenger.
Syretidevannet ødela alt.
Om ingen fikser det, vil de snart bare kunne leve steder som dette.
Var du noen gang uti vannet?
Ja, da jeg var seks eller sju år.
- Jeg likte det ikke. - Jeg ser ikke for meg deg som barn.
Jeg var praktisk talt den samme som jeg er nå. Sjenert…
Se.
Jeg var usosial.
Tykke brilleglass… En freak.
En freak? Hva er en freak?
En freak er…
…annerledes.
Da er jeg også en freak.
Hold spisepinnen med denne fingeren.
Hvorfor bruke pinner?
Du må bruke denne fingeren.
- Hvorfor spiser du med pinner? - Åpne munnen din.
Unnskyld.
God morgen.
Hva er det i rommet i kjelleren?
Det jeg ikke kan gå inn i.
Det er ikke kameraer i soverom eller fellesrom.
Bare de du så i korridoren og ved inngangen.
Jeg trengte kun å hacke det første.
Og når de ser at jeg ikke eldes…
…eller alltid gjør det samme?
Vi sender signalet ditt herfra når vi vil.
Det er enkelt.
Hva gjør de med resten av passasjerene om 20 år
når reisen er over?
Rebecca-enheten vil informere om en navigasjonsfeil
og forlenge reisen.
Hvorfor?
For å studere deres vitale tegn lenger.
Hvor mye lenger?
Simulatorene åpner kun dørene…
…når bioleserne bekrefter at hver passasjer er død.
Hvordan…
Hvordan ble du involvert i noe som dette?
Jeg vil vise deg noe.
FLYKATASTROFE
Jeg traff Hugo kort tid etter det.
Da han forklarte eksperimentet,
ville jeg bare se den positive siden av prosjektet.
Ved å simulere ferden til Celeste,
kan vi redde millioner av liv på kloden…
…når reisen blir mulig.
Det var alt jeg tenkte på.
Så…
…du vurderte det, og hadde ikke noe imot å ofre ti mennesker?
Nei.
Ikke den gangen.
- Jeg liker at du er sint. - Marta.
Det er sant.
Det var derfor vi giftet oss.
- Jeg mener alvor. - Jeg også.
Tolv timer uten vann hver dag.
Og vi er heldige. I andre sektorer er det verre.
Så dere to møttes i Spania da dere var barn?
Det stemmer.
Jeg ante ikke at Alex jobbet her.
Da jeg så ham i kontrollrommet, kunne jeg ikke tro det.
Selvsagt. For en overraskelse!
Helena er en glimrende datatekniker.
Ikke rart de dro dit for å finne henne.
Det må være likt for deg, at du ikke kan snakke om Orbiter.
Det er hemmeligstemplet.
Hva syns du, Xiao?
Alex sa du ikke støtter reisen til Celeste.
Jeg tror vi må ta en beslutning på et punkt.
Enten bli hulemenn igjen slik vi en gang var,
eller dra til Celeste.
Men du tror vi kan fikse ting her.
Jeg kunne ønske at vi ikke ga opp jorden.
Jeg liker heller ikke at min sønn må tilbringe halve livet i et romskip
for å nå en planet vi ikke kjenner til.
Jeg ville ikke vurdert det en gang.
Marta og jeg ville umiddelbart bli avvist av boardingprotokollen.
Reproduksjonskriteriene stinker.
Der har vi det.
Vi er en frastøtende art,
og vi fortjener planeten vi endte opp med.
Men det gjør ikke barna våre.
Ja, Katherine. Ikke vær redd.
Alt gikk bra. De ti simulatorene er i orden.
Inspeksjonsprosessen var en suksess.
Jeg tar meg av det. Vi sees etter komitemøtet.
Alex!
Kan du komme hit litt?
- Gjør det vondt? - Nei.
Det var ikke solen denne gangen.
Jeg ringer Xiao.
Du vil ikke engang føle sprøyten.
Laura vil ta vare på deg, hun er så flink.
Laura, behandle henne som familie.
Alt dette.
Og vi sees på kontoret.
Bra.
Alex, hitover.
- Så det er alvorlig? - Nei, jeg tror ikke det.
Vi må vente på prøvene.
Jeg er overrasket over hvor delikat og hvit hennes epidermis er.
Som om hun aldri har vært i solen.
Datateknikere er som vampyrer, vet du.
Er det grunnen?
Alex, hvor fant du henne?
GENETISKE TEKNIKER - ORBITER 04
PRØVESUBJEKT - ORBITER 04
HEMMELIGSTEMPLET
OVERSIKT - KLONE 04
OVERSIKT - KLONE 06
For 25 år siden ga dere oss tilgang til kloningsbanken,
en modig gest
som klart skiller oss fra de fire andre byene
hvor Orbiter-programmet utvikles.
OVERSIKT - KLONE 09
Bioleserne gir oss virkelige data
om virkningen av reisen, ikke bare på fysisk helse…
…men også på den psykiske helsen til våre fremtidige passasjerer.
NÅVÆRENDE BOSTED MANDALAY BOLIGKOMPLEKS
Det gir oss ikke bare et forsprang, men lar oss forberede passasjerene våre.
Det er ikke et spørsmål om rase
eller grenser.
Det er ikke engang politisk.
Faktum er at vi er en art
som skuer mot den siste epoken av sin egen eksistens.
Det er opplagt at vi ikke har vært i stand til å ta vare på
jordens begrensede ressurser.
Uansett,
en morgen
ble planeten GJ909 oppdaget av teleskop over halve kloden.
MANDALAY BOLIGKOMPLEKS
Først virket det som en vill fantasi…
…men over tid har det blitt vår eneste, merk mine ord, eneste…
…sjanse til å overleve.
Som dere kan se…
…gir dens eksistens
oss muligheten til å drømme om en bedre fremtid.
Og jeg snakker ikke om oss, men våre barn og barnebarn.
Jeg snakker om muligheten som en art til å begynne på nytt.
Kloningsbanken fungerer kun med prøver fra folk som døde
for minst to generasjoner siden.
Helena, du er unik.
Som alle andre.
Nei, ikke som alle andre.
Helena, du er en nøyaktig genetisk kopi
av svært sunne mennesker med lange liv.
Du er faktisk bedre enn folk flest.
Hvordan hjalp det meg?
Jeg skal hente kaffe.
Det var teknikeren, var det ikke?
Hvordan kunne dere forlate meg slik?
Kom igjen, ta den.
Hvor er kaffen?
Hva er det du gjør?
Pappa?
Hun må tilbake til simulatoren.
Jeg ringer vaktene. De er her om fem minutter.
Nei, vent.
- Da må vi snakke med Hugo. - Nei, vent.
Vær så snill, vent.
Vent!
Adgang.
Helena?
Helena!
OVERSIKT - KLONE 09
Gå til hovedveien. Ta den første drosjen du ser.
Pappa vil ringe dem, jeg kan ikke stoppe ham.
Mener du det samme som ham?
Skynd deg.
Jeg er på vei.
Er alt i orden?
Hvorfor sa du ikke noe til meg?
Du dro for å treffe foreldrene dine.
- Hvorfor sa du ikke noe? - Vi må dra, Helena.
Nei.
- Vi må dra. - Alex.
Du er alt jeg har.
Og du løy for meg.
Jeg er lei for det.
Det er derfor jeg trenger hjelp.
Om Katherine vet om det? Selvsagt.
Det var på Katherines ordre!
MOTELL
Ok, vi sees i morgen.
Greit.
- Takk, Silvia. - Vær forsiktig.
Hva sa hun?
Hun gir oss nøkkelen når hun går fra jobb.
Det er verre, ikke sant?
Litt, ja.
Vi skal finne dem, Katherine. Jeg lover.
Ikke lov. Bare gjør det.
Jeg fløy hele natten så jeg kunne komme og se deg i øynene.
Hugo, du er en glimrende astrofysiker.
Og forskere på ditt nivå, hvor som helst i verden,
kan telles på én hånd.
Takk.
Men selv den lyseste stjernen taper sitt lys.
Jeg bryr meg ikke om han går inn igjen eller ikke.
Hennes parametre er ikke gyldige lenger.
Det er svært viktig at dere finner dem.
Forhåpentligvis i live.
Særlig henne.
Går det bra?
Hva om vi tar feil?
Hva med de ni andre passasjerene?
Hvordan er jeg annerledes?
Adgang.
JENTESAMTALER
Nå forstår jeg dette rotet.
Du er vakker.
Takk.
Da foreldrene mine bodde i Isaura
var det et fattig nabolag, men normalt, ikke slik som nå.
Uansett, om du ikke plager noen, vil ingen plage deg.
Vi kan ikke takke deg nok, Silvia.
Sikkert en kollega som glemte noe.
Bli her.
Ingen kan se dere her.
Hva gjør dere her?
- Senk stemmen. - Vi stengte for en time siden.
Hold kjeft.
Kjenner du ham?
Nei.
I følge medlemsloggen kommer han hit ofte.
Det er første gang jeg har sett ham.
Hva gjør du her nå?
Jeg sjekker programmet.
De velges tilfeldig. I dag er det min tur.
Jeg skulle gå om fem minutter.
Kan du vise oss båsen din, takk?
Selvsagt.
Hvem er det?
Det er Hugo.
Hvorfor er den ikke tilkoblet?
Jeg sa jo jeg skulle gå hjem.
Kan du skru den på, takk?
Ikke rør deg, ikke blunk en gang.
Ja visst.
Takk.
De er standardbilder.
Rører de seg ikke?
Nei.
Aldri?
Aldri.
Selv ikke slik?
- Hvordan? - Slik som dette.
Den rørte seg.
- Den? - Ja.
Er du sikker?
Den kan ikke røre seg. Det er umulig.
- Hvorfor det? - Fordi sensorene er avslått.
Det er ikke umulig. Jeg så det.
Det er din helvetes fantasi! De kan ikke røre seg!
Rolig.
Be dem komme ut.
Din jævel!
- Jeg sa jo at de var der! - Alex, kom igjen!
Kom igjen, vi må hoppe.
Kom igjen.
Du først.
Jeg må se hvordan du gjør det. Hopp først, du.
Kom igjen!
Ikke skyt!
Sett henne i bilen.
Vi trenger ham ikke.
Alex, hva i helvete er det som skjer?
De ødela nesten klinikken min.
Jeg er lei for det.
Jeg sa jeg ikke hadde sett deg, at jeg ikke kjente henne.
- Hvorfor svarte du ikke? - Det er for farlig.
Telefonen kan være avlyttet. Ikke ring meg igjen.
- Leste du beskjedene mine? - Ja. Det er derfor jeg er her.
Ok.
Jeg tok en prøve av Helena, og resultatene er ikke gode.
Hun har en merkelig mutasjon i epidermis.
Hun er som en sommerfugl som ikke kan leve i denne kloakken.
De tok henne.
Hun er ikke med meg.
Bedre for henne.
Det eneste stedet hun kan leve nå, er der inne.
Huden hennes ble vant til trykket i romskipet.
Du forstår ikke.
Datastrømmen har blitt brutt.
Jeg må få henne ut derfra.
Det er mer.
La meg gå inn igjen.
- Du kan ikke. - Hvorfor ikke?
- Fordi du ikke kan. - Hvorfor ikke?
Fordi vi koblet fra Orbiter 09.
Så koble den til igjen.
Det er ikke slik det virker, Helena.
Jeg skal si det rett ut.
Vi har ikke bruk for deg lenger.
La Alex være.
Vær så snill.
Det du ber om er umulig.
Vet du hvor mye det koster å drive simulatoren?
Gi meg én grunn til å slippe henne inn.
Jeg kan ikke la henne være ute av simulatoren.
Og nå kan jeg ikke slippe henne inn igjen.
- Ok. Si hva jeg skal gjøre. - Det vet du. Du har 24 timer.
Alex.
Jeg har en avtale å tilby.
En avtale?
Tilbyr du meg en avtale?
Ja, men først vil jeg se Helena.
Slutt å kødde med meg, for faen!
Du er en forsker som falt for forsøksdyret.
Fatter du hvor latterlig det høres ut?
Hugo, om noen har noe å vinne her, er det deg.
Vil hun lide?
Hun vil bli trøtt.
Det går fort, kun et par minutter.
Hun vil ikke ane hva som skjer.
Stopp!
Hei, stopp!
Stopp, din jævel!
Kode 3 ved inngangen.
Jeg snakket med Hugo!
Jeg sa stopp!
Han venter meg!
- Stopp! - Han venter meg!
- Stopp! - Nei!
Senk våpnene.
Han er tekniker.
Stopp, alle sammen.
Alex, det står verre til med deg enn jeg trodde.
Jeg tilbyr deg noe du har ønsket deg hele ditt liv.
Men kanskje du lyver.
Og du kan skyte meg.
Og det vil jeg.
Slik du gjorde med Silvia.
Om jeg snakker sant, må du holde ord.
Jeg vil være i romskipet med Helena.
De er gale, men du er galere.
Jeg vet det.
POSITIV - 6 UKER KJØNN - JENTE
Du har alltid ønsket en fødsel i simulatoren,
men styret tillot det aldri.
Akkurat.
Men styret er ikke her nå.
De eneste her er Katherine og Hugo.
Har jeg din tillatelse, Katherine?
Gjør det du mener du må gjøre.
Vær så god.
Jeg har én betingelse.
FARE - RISIKO FOR STRÅLING
Nedtelling: ti, ni, åtte, sju, seks, fem, fire,
tre, to, en, null.
Tekst: Trond Knutsen